CARRER ANOIA - Sant Andreu de la Barca
Carrer ANOIA, 63 001
El que proposa aquest projecte és una reformulació del resultat arquitectònic previsible si s’aplicaven els paràmetres habituals del planejament urbanístic quotidià. Molt sovint, la volumetria, l’adequació tipològica, les façanes i l’ordenació dels espais exteriors derivats són dades que no es tenen en compte als pressupostos del planejament convencional.
El solar on s’ubica aquest projecte és una peça rectangular de grans dimensions, amb una profunditat de 76m i una longitud de dos-cents quaranta, amb el costat més llarg fent façana a una avinguda. Era pràcticament horitzontal al tram de major dimensió i amb un caient de 4m en el sentit contrari.
En aquest lloc es plantejava la construcció de tres volums paral·lelepipèdics de planta baixa i sis plantes, disposats en direcció nord-sud. Aquestes peces es trobaven separades per zones verdes i havien de ser projectes a partir de gàlibs rígids, en forma de plantes rectangulars de 42 x 21m, que conduïen a esquemes tipològics d’agregacions en forma de H de quatre habitatges per nucli i planta i patis interiors de ventilació pels dormitoris.
Des d’aquest plantejament es va passar a projectar amb uns esquemes de cintes plegades sobre els nuclis d’accessos que, alhora que trencaven la monotonia d’uns volums massa grans i massa rígids, permetien que tots els habitatges fossin exteriors, aprofitant millor la relació amb els espais exteriors.
Es va treballar inicialment amb un volum teòric de la totalitat de l’àmbit. Del volum inicial es van treure els espais públics i van aparèixer uns volums primaris que ocupaven la totalitat del sòl residencial. Després es van fer lliscar sobre el seu centre, formant dos prismes de mides iguals, que quedaven separats a l’intercalar dos talls que, alhora que acollien els nuclis d’accessos verticals, reforçaven la imatge de cintes dels volums finals.
A partir d’això, es van situar vuit habitatges per planta, quatre a cada nucli, que giraven al voltant dels nuclis d’accessos, encarats cap a l’exterior i sense cap pati interior. A la planta baixa, el buidat d’un habitatge feia directament el vestíbul.
El treball en relleu no es va limitar als aspectes volumètrics. S’estenia, ara bidimensionalment, a les façanes, combinant plans situats a primera línia amb terrasses buidades cap a l’interior. El sistema de lliscament dels plans de façana es va fer en grups de tres plantes en forma de dent de serra, alleugerint considerablement el pes de l’edifici. Evitant la formalització de la façana com a repetició sistemàtica de plantes.
Resumint, els plans inicials de les façanes es fragmenten en dos plans de 42,80m. En planta, mitjançant un desplaçament sobre l’eix nord-sud, s’aconseguia trencar la longitud total en peces tangents sobre la junta de dilatació. En alçada, la façana total es descompon segons plantes situades a diferents profunditats que llisquen a mitja alçada.
Per últim, indicar que el desnivell entre els carrers en sentit nord-sud, feia aparèixer automàticament l’aparcament en una planta semisoterrani, amb accés directe des del carrer més baix, sense rampes.
Fitxa tècnica
-
- Superfície total:
- 21.744,99m2
- Autor:
- Joan Pascual Argenté
- Contractista:
- Dragados, S.A.
- Régim de protecció oficial:
- General
- Data inici d'obres :
- De maig 2004
- Certificacio energètica:
- C
- Data final d'obra:
- De juny 2006
-
- Habitatges:
- 54
- Places d'aparcament:
- 54