Arbre catalogat d'interès local. El que trobem en aquest Jardí, té una alçària excepcional de 29 m, que el fa el més alt de tots els mesurats fins ara a Catalunya. La Generalitat té previst declarar-lo arbre monumental. És un dels arbres més alts que tenim al Jardí. Fa 2,50 m de perímetre.
Freixe de fulla petita
Categoria: Vegetació catalogada
Municipis: Barcelona
![Freixe de fulla petita](/document_magi/11656/108/170/6597228/118443-0.jpg)
Nom científic: Fraxinus angustifolia
Família: oleàcies
Alçada: 29 m
Edat estimada: 90 anys
Pol·linització: anemòfila (vent)
Dispersió de les llavors: anemocòria (vent)
Denominació:
Castellà: fresno de hoja estrecha
Anglès: narrow-leafed ash
Port:
Capçada ovalada, poc densa, amb tendència a tornar-se esfèrica. Normalment no supera els 20m d'alçària.
Escorça:
Tronc de 2,5 m de perímetre, recte amb l'escorça brunenca que es clivella amb l'edat.
Fulles:
Són dentades i tenen de 5 a 9 folíols aparellats, excepte l'últim. Són de color verd lluent. Les gemmes, d'on neixen les fulles, són primes i de color marró fosc.
Floració:
Al començament de la primavera. Les flors generalment són monoiques però poden ser també hermafrodites. Tenen un color brunenc i formen ramells pènduls que apareixen abans que les fulles.
Fruit:
Sàmeres, estretes, llargues que s'agrupen en formant penjolls. Madura a finals de la tardor.
Origen i hàbitat:
És originari del sud d'Europa i del nord d'Àfrica. Viu en boscos de ribera o bé amb altres caducifolis. Prefereix terrenys frescals i vegeta a les terres baixes. Pot arribar als 1.000 m d'altitud.
Usos:
És apreciat com a arbre ornamental. La seva fusta és de bona qualitat i flexible. Es fa servir per fer esquís i raquetes. Té aplicacions medicinals.