Proposta d'un nou model urbanístic per a Montcada i Reixac
![Un nou model urbanístic per a Montcada i Reixac Un nou model urbanístic per a Montcada i Reixac](/documents/11656/7105045/00_modelmontcada.jpg/344cff26-fc40-4ed1-b7f8-95afbf5a9a04?t=1534251528000)
Aquest treball té per objecte proposar un nou model urbanístic per a la ciutat de Montcada i Reixac, que compti amb el consens tècnic, polític i social per tal garantir el seu desenvolupament a curt, mig i llarg termini. Montcada i Reixac ha d'esdevenir una articulació local i territorial, definida per una aposta singular en la relació ciutat / natura, capaç d'assolir una òptima cohesió urbana, social i ecològica.
- Superfície:
- 1.550 ha
- Fases:
- Estudi -
- Direcció i coordinació:
-
Josep Maria Carreras (director dels Serveis d'Urbanisme, AMB), Loles Herrero (cap del Servei de Planejament Urbanístic, AMB)
- Equip redactor:
-
Jordi Peralta i Isabel Tomé (arquitectes, AMB), Helena Valls, Santi Pérez, Gavina Corbetta, Clara Pérez, Elisa Marchante (estudiants d'arquitectura, AMB)
- Municipis:
- Montcada i Reixac
Galeria d'imatges
Descripció
La posició geogràfica estratègica del municipi de Montcada i Reixac està condicionada per l'acumulació, en molt poc espai, de diferents sistemes d'ordre territorial. Aquesta superposició genera un seguit de tensions que dificulten la comprensió i el tractament. El repte consisteix en capgirar aquesta situació amb una estructura clara i potent que cohesioni el municipi i obri noves mirades cap al futur.
Per fer possible aquesta articulació local i territorial, el model que es proposa utilitza la naturalesa fragmentària d'aquest sistema urbà, tot corregint-ne la seva morfologia. Es proposa una nova hipòtesi d'agrupació de teixits en cinc districtes urbans com estratègia d'ordenació territorial. Aquesta reorganització urbana ha de potenciar la identitat individual de cadascun dels districtes, per generar sinergies i relacions creuades. Una ciutat arxipèlag equilibrada i connectada que permetrà fer un salt qualitatiu molt important en la percepció global del municipi. Un model on tots els ciutadans podran gaudir dels avantatges de la ciutat compacta i d'una relació directa (<300 m) amb la natura i el camp.
L'estudi defineix una nova estructura urbanística que relliga el municipi i en reforça la seva riquesa morfològica i la seva condició dinàmica i connectada. Es defineixen tres components:
1) Membrana. Aquest component funciona com a passatge metropolità (recull els grans eixos fluvials i rurals), com a franja de transició entre el sistema urbà i el sistema d'espais oberts i com a embolcall dels cinc districtes i per recosir-los entre ells. Un interstici que com a aglomerant del conjunt ha d'esdevenir no només un espai funcional i de pas, sinó també un espai de trobada i d'activitat (oci, lleure, serveis i dotacions). En aquest sentit, és fonamental contrarrestar l'homogeneïtat longitudinal de la cinta, a partir dels possibles ancoratges locals vinculats als fets urbans o naturals de cada indret.
2) Collaret. Aquest component d'escala municipal relliga els cinc districtes tot interconnectant-los amb els municipis veïns. Un collaret que relliga carrers històrics, eixos comercials, rambles, passejos, noves xarxes d'autobusos d'alta freqüència, traces patrimonials que relacionen estacions de tren, mercats, poliesportius, etc. A més de clarificar les relacions funcionals, també podrà generar noves àrees de centralitat no puntuals sinó lineals al llarg d'aquestes xarxes. S'estudien aquelles actuacions puntuals estratègiques per dur a terme aquesta connexió lenta. Noves xarxes d'autobusos d'alta freqüència, que relacionen estacions de tren, mercats, poliesportius.
3) Centres. La cohesió urbana local s'ha de basar en la definició i el reforç dels centres de cadascun dels cinc districtes, capaç de relligar els diferents teixits que els componen. Un cop resoltes les principals discontinuïtats internes, a través dels dos projectes de soterrament ferroviari l'estructura cívica encadena diferents elements com ara carrers històrics, eixos comercials, rambles, passejos, traces patrimonials. S'identifiquen diferents àmbits per transformar l'ordenació actual intensificant o reconsiderant els usos per reforçar encara més aquests centres. Respecte al conjunt, l'objectiu és incidir en la significació i identitat de cada barri, així com potenciar rols complementaris entre ells, afavorint la interacció en un sistema ric i cohesionat.